Klar til kamp, de damer!
Der!
Vi er inde.
Miss Goines? Der bør være en terminal der, hvor de beregner rejserne.
- Kommunikation? Nej, processor. - Processor.
Har den! Henter den primære kode nu.
- Vejen er blokeret. - Vi finder en anden.
Det vil tage os en time. Så er det hele slut.
- Pis! - Nu kommer de!
Skyd dem!
Kom nu. Kom nu!
James?
Ryk tilbage. Ryk tilbage!
James!
Det var sgu en hurtig tur.
Cassie? Jones?
Der er for mange. Vi er fanget her!
Cole er i knibe. Han har brug for Døtrene.
Cole! Jeg skal bruge mere ammunition!
Jones!
Jones?
Katarina?
Hovedkvarter, sektion 4 er sikret. Vi har maskinen.
Katarina.
Det triste ved held er, at det er defineret af -
- hvor lang tid det ikke holder.
Kom nu!
Max?
Og jeg kommer tilbage til jer nu, hvor det hele vender.
Hold da kæft.
Radio Æg.
- Jeg har et sangønske. - Modtaget.
- Ja! - Hvad laver du?
Godmorgen, Titan!
Du lytter til J.H. Bond i radio W.K.R.P. i 2043.
Jeg sætter gang i tidsstrømmen fra morgen til aften fra f.Kr. til e.Kr.
Den næste sang er til Træt-på-Titan -
- de søvnige og blide toner fra Olivia Kirschner -
- den faste lytter og nye Vidne -
- med et radioegnet ansigt og en N.P.R.-egnet stemme.
Surprise, møgkælling!
ÅR 2043
Jeg vidste ikke, at Døtrene kom så langt østpå.
- Hvad vil du have? - En hær.
Du har fortalt Max, at vi to er venner.
- Det bliver vi en dag. - Gør vi det?
Jeg har stor respekt for handlen mellem vores to lejre.
Jeg har intet imod Døtrene.
Men her står du, den gamle sigøjner.
Og hvad vil du? Fortælle mig om min fremtid?
Afsløring forude, Teddy. Du har ikke nogen.
Så du ved lidt om mig og min familie og min sygdom.
- Vores knive er ens. - Det er den samme kniv.
Nej. Vidnet? Budbringere? Tidsrejser.
Det er lige til "Twilight Zone".
Jeg er for gammel til det her lort.
- Hvad fanden er det? - Det er der, vi løber.
Hvad er det her?
Sidste chance for at redde verden, stump.
Den gamle dame sagde, at vi ville kæmpe på samme side.
At jeg skulle lægge fortiden bag mig.
Hun fortalte tydeligvis sandheden om ...
Jamen bare se her. Men jer to.
Hvorfor skulle jeg ikke pløkke jer på stedet?
Fordi vi er Vest 7. Det har vi altid været.
Vi rider med eller dør.
Vi skal slå kraftværket ud. Det ligger ved foden af tårnet der.
Kun sådan kan dommedag standses.
Skal vi sprænge noget i luften?
- Før an. - Kom så.
Kom så, drenge. Vi skal redde verden.
Så er det gjort.
Jeg har den.
- Lad os komme væk. - Okay.
Jones, vi har kørt koden igennem. Vi er på vej tilbage.
Cole? Hvor er du?
Vi er på vej til kraftværket.
Vi har brug for en reserveplan.
Jennifer og jeg tager kontrolrummet.
Vi skal nok passe på. Tag den her.
Cassie?
Lykkedes det?
Cassie? Er du okay?
Vi er nødt til at skyde kernen. Og vi dør nok i processen.
Så lad os.
Jeg misunder dig, Cassandra. Jeg har aldrig elsket noget.
Den Røde Skov har altid været der for mig.
Men du har mere brug for den, end jeg har.
Jeg har kun prøvet Vidnet, men du ...
Indtil dette øjeblik har du levet.
Du tog mine venner.
Min familie.
Skyd kernen!
Min søn.
Tiden rinder ud. Sekvensen er næsten færdig!
Okay, af sted! Af sted!
Kan du se det? Skoven? Den er her snart.
Løb!
Nej.
I kom for sent. Den har al den kraft, den skal bruge.
Nu skal vi bare vente, til tiden slutter.
Du og han vil snart være i huset for altid.
Jeg ved, at det er dit perfekte øjeblik.
Nej. Det er det her.
Tårnet fungerer stadig.
Cassie! Er du der?
Jeg er ved kontrolpulten.
Gudskelov. Luk det ned.
James.
Undskyld.
Cassie!
Cassie, kom nu! Du kan afslutte det her.
Vi kan få evigheden.
Så lad være.
Du og jeg.
Vi kan gå ind og gemme os i det hus for evigt.
Vi kan opfostre en søn, der aldrig dør.
Vi kan få det hele -
- indtil det intet betyder, fordi det aldrig slutter.
Vi kan være sammen for evigt, indtil vi ikke kan huske -
- hvordan det føles at finde hinanden igen.
Efter en time, et minut, et sekunds adskillelse.
Jeg tager med dig, Cassie.
Vi kan få evigheden.
Eller vi kan få nuet.
Med en virkelig afslutning. En ægte en af slagsen.
Jeg beder dig.
Giv os en afslutning.
Titan er vores.
ÅR 894
Der er noget ved dets øjne.
Hendes blod rummer en latent form af Kalavirussen.
Du er en tidssløjfe.
Inde i det gamle kød ligger der en ældgammel virus.
Jeg var en ting i en kasse.
For at sikre afslutningen ...
... må vi bevare begyndelsen.
Vi har alle spillet en rolle i at få James frem til hans sidste stund.
Vi er nødt til at bevare den sidste sammenhæng -
- ellers vil alt have været forgæves.
Det betyder, at I hver især -
- må vende tilbage til jeres egen tidslinje.
- Det var sært. - Det bliver snart mere sært.
Deacon.
Hej. Jeg kender dig ...
... fra tv. Du er ... Du er lægen fra seruminstituttet.
Du er en god mand.
Jeg kan stadig.
Hvad så nu? Skal jeg nu sendes videre?
Du og jeg har en helvedes masse at gøre.
- Jeg skal nok vejlede dig. - Okay.
- Det bliver noget af en optræden. - Ja.
Hør. Du skyder mig.
- Undskyld. - Du skyder mig.
- Nej, jeg siger undskyld. - Jeg tilgav dig.
Bare sørg for at holde den sikret.
Er det så min belønning? At jeg bliver skudt?
Med mit held rammer du nok forbi og ødelægger det hele.
- Jeg vil bare sige ... - Nej, lad være.
Jeg vil ikke spilde min afsked på det her dig.
Jeg gemmer den til den, der har brug for det.
Vi gjorde det rette, ikke?
I sidste ende.
Ja.
Vi gjorde det rigtige, brormand.
Vi ses snart.
Miss Goines?
Døtrene ... Min datter vil være utrolig heldig.
Hannah var ...
... vil blive en enestående kvinde på grund af dig.
Skuespilleren tager ikke afsked med sit publikum.
Kun godaften. Og så gør hun det hele forfra.
Vi ses, gamle tøs.
Du vil elske det her.
Jeg kan huske den aften, vi mødtes ...
... hvor jeg ventede i din bil.
Jeg så dig parkere og tale i telefon, mens du smilede.
Jeg var allerede forelsket i dig.
Og jeg tænkte, at jeg skulle til at ødelægge hendes liv.
Nej. Det gjorde du ikke.
Nu kan jeg give dig det tilbage.
Du kan blive læge igen.
Du vil se solen igen.
Du behøver ikke kigge dig over skulderen.
Du og jeg. Vi fik ikke meget tid sammen.
Men vi har haft en hel livstid.
Jeg elsker dig.
Okay.
Mit navn er dr. Cassandra Railly, og jeg arbejder på seruminstituttet.
Vi arbejder på at inddæmme Kalavirussen i Baltimore.
Jones, hvis du kan høre mig, så starter det med Leland Goines -
- kodenavn: Frost.
Men det er os, der er arkitekterne bag.
De 12 Abers Hær holder øje med mig.
Jeg har ikke mere tid. Svaret findes iblandt jer.
Jeg beder dig, Cole.
Husk, at døden kan omgøres.
Det kan kærlighed ikke.
- Jeg troede, du var færdig med den. - Det er jeg nu.
Titans system har kørt koden igennem.
Vores maskine er klar.
Hvad med en sidste smøg?
Okay.
Hør. Jeg har altid villet vide, hvor du fik fat i dem her.
Jeg plantede tobaksplanter på Raritan. Ude bagved.
Ved siden af agurkerne.
James.
Tak.
Du gav mig et løfte, som du holdt ...
... om at vi ville se slutningen sammen.
Og det har vi.
Jeg tror aldrig, jeg har ...
... fortalt dig, hvad du betyder for mig.
Jeg ...
Jeg havde to mødre.
Jeg er glad for, at du er hos mig her ved slutningen.
Påbegynd spaltningssekvens.
ÅR 2013
Det har aldrig været "hvis", men "hvornår".
Når vi kommer op imod den næste epidemi eller pandemi.
I Athen 430 f.Kr. var det tyfus.
1000 år senere hærgede den justinianske pest Romerriget.
I det 14. århundrede raserede den sorte død Europa.
Fjern fortid, ikke? Ikke helt.
Dr. Railly.
Jeg tror, jeg er ved at have styr på det.
Jeg måtte dog presse mig selv.
Det føles, som om jeg har glemt noget. Eller at jeg bør gøre noget.
Jeg er sikkert bare træt.
Jeg skal hjem og sove. Jeg må se, hvordan jeg har ...
Jeg ringer tilbage om lidt.
Beklager, men der er ikke nogen.
- Nej, det må der være. - Der er ingen James Cole.
607. Værelse 607, det er til fast beboelse.
Det holdt man op med i 1940'erne.
Frøken?
Man kan ikke vende tilbage til et sted, hvor man aldrig har været.
Man kan ikke rejse i tiden, kun sekund efter sekund.
Og hvis der findes en fremtid, så er det på grund af dig.
På grund af dem.
Familien, som jeg elskede, men som jeg aldrig kendte.
I denne fremtid mødte de fleste aldrig hinanden -
- men nogle af dem skulle mødes.
Enestående mennesker, der levede livet på simple rutiner.
Og hvis du tror på skæbnen -
- vil du måske også tro, at sønners skæbne er knyttet til deres fædres.
Og brødres til hinanden.
Vi ændrede nogle af dem ...
... og andre slet ikke.
Nogle levede kun for hinanden ...
... og for deres børn.
Engang, i en anden livstid ...
... reddede vi syv milliarder liv.
Men denne gang, i dette liv, redder jeg gerne et ad gangen.
Lidt antibiotika, så får hun det fint igen.
Og hver aften, af en grund, jeg ikke helt kan huske ...
... siger jeg noget ud mod solnedgangen -
- et håb, som jeg sætter ord på.
Vi ses snart.
Det er ikke himlen.
Bare The Keys.
- Jennifer? - Hej, Odderøjne.
- Er det her virkeligt? - Du spørger den forkerte.
Hvad har jeg altid sagt om slutninger?
- At den rigtige ... - Er den, som man selv vælger.
Men nogle gange er det den, andre vælger for en.
Der kan komme en dag, hvor ét liv mod 7 mia. er et for meget.
Så tænk over det her. Lige meget hvad.
Red den ene.
Jeg troede, du var færdig med den.
Det er jeg nu.
- Jones. - Hun slettede dig fra tidslinjen.
Påbegynd primær kode.
Med én mindre justering.
Det her dig. Det sidste dig.
Hun sikrede sig, at tiden spyttede dig ud et sted.
Hvad nytte gør universets love, hvis man ikke må bryde dem?
Hvad med risikoen? Hvad med "manipulation af tiden"?
Det ved tiden godt.
Men den ved også, at den står i gæld til dig.
Er jeg i live?
Du er i live.
Du var ikke skør.
Du var den bedste af os alle.
Hils hende fra mig.
Hvor er du lige nu?
Et sted, hvor du er tryg? Varm? Sammen med en, du elsker?
En skønne dag vil alt det være væk.
Tiden går, som den er bestemt til.
Det er kun nuet, der tæller.
Lykkelig for altid ...
... lige nu.
Tekster: Maja Axholt www.sdimedia.com